Sherlock !
E un truc. E doar un truc magic.
Nu. Oprește-te !
Rămâi exact unde ești.
- Nu te mișca ! - Bine.
Ține-ți privirea fixată pe mine.
- Te rog, faci asta pentru mine ? - Ce să fac ?
Acest apel este...
biletul meu.
Așa fac oamenii.
Lasă un bilet.
Când lasă bilet ?
- Adio, John. - Nu. Să nu...
Sherlock !
John ! Uită-te la mine, John. Și dormi !
Un somn profund, adânc.
Totul se întâmplă în realitate. Auzi vocea mea în capul tău
și peste tot în jur.
Te trezești în trei secunde.
Lăsați-mă să trec ! E prietenul meu !
- Prostii ! - Nu sunt prostii. E limpede.
Așa a făcut, totul e clar.
Adică iluzionism ?! Las-o baltă, Sherlock e mort.
- Oare este ? - S-a găsit un cadavru, al lui.
- Molly Hooper a confirmat. - Minte.
A fost cadavrul lui Jim Moriarty și avea mască.
Mască ?
O coardă pentru sărituri, o mască, iluzionism...
Teoriile sunt din ce în ce mai stupide. Câte mai ai să-mi spui ?
Cunoști pavajul din toată zona, chiar și cel pe care a aterizat.
- Plăcile din pavaj erau... - Vină !
Despre asta-i vorba.
Tu și Donovan ați vrut să credem că Sherlock e un impostor.
Asta i-a adus moartea și mort rămâne.
Chiar crezi că dacă inventezi destule teorii prostești,
o să schimbe ce s-a întâmplat în realitate ?
- Eu cred în Sherlock Holmes ! - Asta n-o să-l aducă înapoi.
După o investigație de amploare a poliției,
Richard Brook s-a dovedit a fi creația lui James Moriarty...
În mijlocul unor scene fără precedent, s-a iscat zarvă la tribunal...
Sherlock Holmes a fost achitat de toate bănuielile.
Dar toate acestea vin prea târziu pentru detectivul
care a devenit celebru acum doi ani.
De ce poliția a lăsat totul să meargă atât de departe ?
Sherlock s-a aruncat de pe acoperișul spitalului Sf Bartolomeu.
Deși n-a lăsat bilet de adio, prietenii lui spun că n-a putut suporta...
Pentru prietenii absenți.
- Pentru Sherlock ! - Pentru Sherlock !
Dumnezeu să-i odihnească sufletul !
N-ai intrat ilegal aici fără niciun motiv.
Spune-ne motivul și te lăsăm să dormi.
Îți amintești cum e să dormi ?
Ce zici ?
Ce-a spus ?
Spune că am lucrat în Marină și că am fost nefericit în dragoste.
Ce ?
Cică nu-mi funcționează lumina în baie
și că nevastă-mea se culcă cu vecinul.
Cu groparul ?! Continuă !
Dacă mă duc acasă, îi prind în fapt.
Știam eu ! Știam că se întâmplă ceva !
Așa, prietene. Am rămas doar noi doi.
Habar n-ai prin ce-am trecut ca să te găsesc.
Fii atent la mine.
Există o rețea teroristă subterană în Londra
și se apropie un atac foarte mare.
Îmi pare rău, dar vacanța s-a terminat...
frate dragă.
Te întorci în strada Baker,
Sherlock Holmes.
SHERLOCK Sezonul 3 Episodul 1
DRICUL GOL
Traducerea: BlackAmber și zanduka
Comentarii pe www.tvblog.ro
Un bănuț pentru Guy !
Auzi, amice, nu dai un bănuț pentru Guy ?
Dă un bănuț pentru Guy !
Dați un bănuț pentru Guy !
A fost cel mai ridicol lucru pe care l-am făcut vreodată.
Ai invadat Afganistanul.
MISTERUL SCHELETULUI
Ai fost foarte ocupat, nu-i așa ?
Ai muncit din greu.
La rețeaua lui Moriarty. Mi-au trebuit doi ani s-o destram.
Și ești convins că ai reușit ?
Partea sârbească a fost ultima piesă din puzzle.
Da. Ți-a plăcut să faci pe baronul Maupertuis.
- Năstrușnic plan. - Colosal.
Acum ești în afara pericolului.
- N-ar strica un "mulțumesc". - Pentru ce ?
Pentru că am intrat în acțiune.
În cazul în care ai uitat, munca de teren nu e mediul meu natural.
Ai intrat în acțiune ?
Ai stat și ai privit cum mă face terci.
- Te-am eliberat. - Nu, eu m-am eliberat.
- De ce n-ai intervenit mai devreme ? - Nu puteam să mă deconspir.
- Aș fi distrus totul. - Ți-a făcut plăcere.
- Aiurea... - Ba chiar ți-a făcut plăcere.
Sherlock, ai idee ce înseamnă să lucrezi sub acoperire ?
Cum m-am furișat printre ei ? Ce zgomot, ce oameni !
Nu știam că vorbești sârbește.
Nu vorbeam. Dar limba are rădăcini slave.
Sunt multe cuvinte împrumutate din limbile turcă și germană.
- Mi-a luat vreo două ore s-o învăț. - Nu mai ai îndemânarea de altădată.
Vârsta mijlocie e de vină, fratele meu.
Ne ajunge pe toți.
Nu-ți plac, nu-i așa ?
- Nu. - Lucrurile mărunte se uită.
- Așa este. - Se uită multe lucruri mărunte.
Nu sunt sigură în privința mustății. Te îmbătrânește.
- Am încercat și eu. - Să știi că te îmbătrânește.
Nu sunt mama ta și n-am niciun drept să mă aștept la...
Dar măcar un telefon, John ! Era suficient un telefon !
Știu.
- După tot ce-am trăit împreună ! - Așa e.
Îmi pare rău.
Înțeleg că ți-a fost foarte greu după...
Am lăsat totul în voia sorții, doamnă Hudson.
A devenit din ce în ce mai greu să ridic receptorul.
Mă înțelegeți ?
Vreau să acorzi toată atenția acestei chestiuni.
- E limpede ? - Ce părere ai de cămașă ?
Voi găsi celula teroristă, Mycroft. Tu du-mă înapoi la Londra.
Trebuie să mă obișnuiesc cu locul, să-i respir aerul.
Să simt fiecare vibrație a inimii lui.
Unul dintre oamenii noștri a murit pentru această informație.
Toate zvonurile, toate informațiile coincid.
În Londra va avea loc un puternic atac terorist.
Cum rămâne cu John Watson ? Ai vorbit cu el ?
Da. Ne întâlnim în fiecare vineri la o porție de pește cu cartofi prăjiți.
Bineînțeles că l-am ținut sub observație.
- N-ai încercat să-l pregătești ? - Nu.
Va trebui să scăpăm de asta.
- Care noi ? - Parcă e un moșneag.
Nu-mi permit să fiu văzut pe stradă cu un bătrân.
N-am putut să scot lucrurile de aici.
Nu mă lăsa niciodată să șterg praful.
Da, știu.
Și de ce te-ai răzgândit ?
Trebuie să vă dau o veste.
Dumnezeule, e grav ?
Nu, nu sunt bolnav.
Merg mai departe.
Emigrezi ?
Nu, nu...
- Am cunoscut pe cineva. - E minunat !
Ne căsătorim. Vreau să-i cer mâna.
- Atât de curând după Sherlock ? - Da.
- Cum îl cheamă ? - E femeie.
- Femeie ?! - Bineînțeles că-i femeie.
- Chiar că ai mers mai departe. - De câte ori să vă spun ?
Sherlock n-a fost iubitul meu.
Trăiește și lasă-i și pe alții. Ăsta-i motto-ul meu.
Ascultați-mă. Nu sunt gay !
Pe John îl va surprinde în mod plăcut. O să fie încântat.
- Crezi ? - Va fi o surpriză să apar în strada Baker.
Nu mai locuiește în strada Baker.
De ce-ar mai sta acolo ? Au trecut doi ani.
Își vede de viața lui.
Care viață ? Eu n-am fost aici.
- Unde va fi diseară ? - De unde să știu ?
- Tu știi întotdeauna. - Are rezervare la Marylebone Road.
Un restaurant drăguț. Au câteva sticle de Saint Emilion din 2000.
Deși eu prefer recolta din 2001.
Cred că o să trec pe acolo.
Să știi că e posibil să nu fii bine-venit.
- Ba nu e posibil. Unde e ? - Ce să fie ?
Știi tu ce.
- Bine ați revenit, dle Holmes ! - Mulțumesc !
Frate !
Vă ajut cu ceva, domnule ?
TĂTIC ÎN DEVENIRE
Soția ți-a trimis un mesaj. E posibil să fi început contracțiile.
Vă rog să mă scuzați.
Îmi pare atât de rău, domnule.
Dați-mi voie să-l duc la bucătărie și să-l usuc.
Ați terminat ? Dați-mi voie să iau meniul.
Doamnă, vă sugerez să vă uitați pe acest meniu. E identic.
Pot să vă ajut, domnule ?
Da, vreau o sticlă de șampanie. Una bună.
Toate sunt vinuri excelente.
Nu mă prea pricep. Ce-mi sugerați ?
Nu puteți greși.
Dar dacă doriți să vă fac o recomandare...
Ultima e preferata mea.
Pot spune că e ca o figură din trecut.
Perfect. O iau pe aceasta.
E cunoscută, dar are calitatea că vă surprinde !
Atunci surprindeți-mă.
Îmi dau osteneala, domnule.
Îmi pare rău că am întârziat.
- Te simți bine ? - Da, foarte bine. Perfect !
Ce voiai să mă întrebi ?
- Vrei puțin vin ? - Nu, beau apă, mulțumesc.
Așadar ?
Mary...
Știu că n-a trecut mult timp
și știu că nu ne cunoaștem de prea mult timp.
- Continuă. - Da.
Așa cum știi, în ultimii doi ani nu mi-a fost ușor.
Și faptul că te-am întâlnit...
a fost cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat.
- Sunt de acord. - Poftim ?
Sunt cel mai bun lucru care ți se putea întâmpla.
Scuză-mă.
Dacă mă vrei, crezi că ai putea...
Crezi că ai putea să...
Cred că vinul acesta este pe placul dv.
Are calitățile unuia vechi, cu aspectul unuia nou.
- Nu acum, te rog. - Parcă ați fi privit de necunoscuți
și dintr-o dată dați cu ochii de figura unui prieten.
Serios, vrei să...
Ce chestie interesantă e fracul ăsta...
Oferă distincție prietenilor și anonimat chelnerilor.
John...
Ce este, John ?
Pe scurt, nu sunt mort.
E cam răutăcios din partea mea să-ți dau vestea așa.
Poți face un infarct. În apărarea mea, a fost amuzant.
- Recunosc, nu-i o apărare bună. - Doar nu ești... Dumnezeul meu !
- Nici chiar așa. - Ești mort, ai sărit de pe acoperiș.
- Ești mort ! - Nu sunt, am verificat. Scuzați-mă.
Și a ta se șterge ?
Dumnezeule ! Ai idee ce-ai făcut ?!
John, brusc îmi dau seama că probabil îți datorez niște scuze.
Păstrează-ți calmul, John...
Doi ani...
Doi ani !
Am crezut...
Am crezut că ai murit.
Ce zici ?
M-ai lăsat să jelesc.
Cum ai putut să faci asta ? Cum ?!
Înainte să faci ceva regretabil, dă-mi voie să-ți pun o întrebare.
Chiar ai de gând să păstrezi mustața ?
Am calculat 13 scenarii când l-am invitat pe Moriarty pe acoperiș.
Am vrut să evit moartea pe cât posibil.
În primul scenariu mă aruncam pe o dubă plină cu saci cu rufe de spălat.
Imposibil, era prea abrupt. Apoi un sistem de lupte japoneze...
Pentru un geniu, ești incredibil de prost.
Nu-mi pasă cum ți-ai înscenat moartea.
- Vreau să știu de ce. - Pentru că Moriarty trebuia oprit.
Adică de ce...
Înțeleg. Într-adevăr, de ce ?
- E puțin mai dificil de explicat. - Am toată noaptea la dispoziție.
- A fost mai mult ideea lui Mycroft. - A fost planul fratelui tău ?
Da, ar fi avut nevoie de un om de încredere.
Scuză-mă !
Și el a fost singurul ? Numai el a știut ?
Și alți câțiva. A fost un plan bine pus la punct.
- Următorul scenariu... - Altcineva ?
Cine a mai știut ?
- Cine ?! - Molly Hooper.
Și câțiva vagabonzi din rețeaua mea.
Bine.
Fratele tău, Molly Hooper și o sută de vagabonzi.
Nu ! Cel mult 25.
Chiar nu glumești ? Vrei să păstrezi mustața ?
Da.
- Ești sigur ? - Lui Mary îi place.
Nu-i place.
- Ba da. - Ba nu.
- Perfect ! - Îmi pare rău.
- N-am știut cum să-ți spun. - E încântător ! Mi-a lipsit asta !
Un singur cuvânt, Sherlock ! Doar de atât aveam nevoie !
Să-mi spui că trăiești !
Am fost foarte aproape de multe ori, dar...
- M-am temut să nu spui ceva... - Poftim ?
- Să nu-ți scape ceva... - Deci e vina mea ?!
De ce sunt singurul care crede că nu se face așa ceva ?!
- Care are o reacție omenească ! - Care exagerează.
I-auzi ! Tu îți înscenezi moartea și pe urmă
apari aici ! Dar pe mine nu trebuie să mă deranjeze
fiindcă Sherlock Holmes crede că e normal !
Taci ! Află toată lumea că trăiesc !
- Adică e încă secret ? - Da, e încă secret !
- Promiți că nu spui nimănui ? - Pe Dumnezeul meu !
Londra e în pericol. Suntem amenințați de un atac și am nevoie de ajutorul tău.
De ajutorul meu ?
Recunoaște că ți-a fost dor de asta.
Emoția urmăririi, sângele care pompează în vene.
Doar voi doi împotriva celorlalți.
Nu înțeleg, am spus că-mi pare rău. Nu se face așa ?
Nu știi nimic despre firea oamenilor.
Despre fire ? Nu.
Despre oameni ? Nu.
Îl conving eu.
- Faci tu asta ? - Sigur.
COPIL UNIC, ÎȘI APĂRĂ CE-I AL EI, LINGVISTĂ, INTELIGENTĂ, MIOAPĂ,
MINCINOASĂ, ÎȘI FACE SINGURĂ PÂINE, POARTĂ MĂSURA 40, ARE TATUAJ
Mary !
Îți vine să crezi ce tupeu are ?
Îmi place.
- Poftim ? - Îmi place.
Fumatul o să te omoare.
- Ticălosule ! - E timpul să revin.
Ai devenit neglijent, Graham.
- Mă cheamă Greg. - Greg.
Se crede că noul proiect de lege contra terorismului
obligă Guvernul să adopte cât mai repede...
- Rămâi exact unde ești. - Tu unde ești ?
Să nu te miști.
Stai cu ochii pe mine.
Ce se întâmplă ? Ce se petrece ?
Faci asta pentru mine ? Te rog.
- Ce să fac ? - Acest apel
este biletul meu. Așa fac oamenii.
Lasă un bilet.
Când lasă bilet ?
- Adio, John. - Nu !
Sherlock !
Ce ?! Ai înnebunit ?!
Nu văd de ce nu. E la fel de plauzibilă ca oricare teorie a ta.
- Laura, dacă n-o iei în serios... - Ba o iau în serios.
Nu cred că ar trebui să purtăm pălării.
Eu am fondat "Dricul gol" pentru ca oamenii care gândesc la fel
să-și discute teoriile !
Sherlock trăiește ! Sunt convins de asta.
Dumnezeule !
SHERLOCK HOLMES TRĂIEȘTE ! SHERLOCK N-A MURIT !
"Se mișca atât de tăcut, atât de tainic încât îmi amintea"
"de un copoi dresat să ia urma."
"Nu puteam să nu mă gândesc ce criminal grozav ar fi"
"dacă s-ar întoarce împotriva legii."
- În sfârșit, faimosul blog. - Serios, astea sunt...
Lucruri uitate, dar nu-i chiar așa fiindcă el...
Ce faci ?
- Mă spăl. - Dai mustața jos.
- Nu-ți place. - Lui Sherlock nu-i place.
Se pare că nimănui nu-i place.
- Te întâlnești cu el ? - Nu, mă duc la serviciu.
- Te întâlnești cu el după serviciu ? - Nu.
Eu am avut parte de șase luni de sărutări țepoase,
dar apare "Maiestatea Sa" și...
- Nu mă rad pentru Sherlock Holmes. - Poți să imprimi asta pe un tricou.
- Mai taci. - Și dacă nu tac ?
Te iau de nevastă.
Londra e ca o hazna în care sunt atrași fără voie
tot felul de criminali, agenți și vagabonzi.
Uneori nu se pune problema "cine", ci "cine știe".
Dacă omul acesta își anulează abonamentul la ziar, vreau să știu.
Dacă femeia pleacă din Londra fără să-și lase câinele la adăpost,
vreau să știu. Am anumiți oameni, se numesc indicatori.
Dacă ei fac o mișcare, știu că pun ceva la cale.
Ca șobolanii pe un vas care se scufundă.
Totul e foarte interesant, Sherlock,
dar amenințarea atacului terorist a devenit critică.
Plictisitor. E rândul tău.
Avem informații concrete. Se apropie un atac.
Informații concrete, o organizație teroristă secretă plănuiește un atac...
Cu asta se ocupă organizațiile teroriste secrete. E sportul lor.
Un agent și-a dat viața ca să ne informeze.
Poate trebuia s-o păstreze. E clar că făcea pe grozavul.
Niciunul dintre "indicatorii" tăi nu se comportă suspect ?
- E rândul tău. - Nu, dar ai încredere în mine.
Voi găsi răspunsul într-o frază de pe un blog,
într-o călătorie subită la țară sau într-un anunț la matrimoniale.
E rândul tău.
L-am asigurat pe prim-ministru că te vei ocupa de caz.
Mă ocup de caz, amândoi o facem, uită-te la noi !
- La naiba ! - Nu suporți să pierzi ! Revelator !
- Nu face pe deșteptul. - Parcă mă întorc în timp.
"Nu face pe deșteptul, Sherlock, eu sunt cel deștept."
- Eu sunt cel deștept. - Mă credeam un idiot.
Amândoi te-am crezut idiot. Până am cunoscut alți copii.
- Asta a fost o greșeală. - Cumplită. La ce s-or fi gândit ?
Probabil că încercau să-și facă prieteni.
Da, prieteni !
Firește, acum îți plac chestiile astea.
- Și ție nu ? Niciodată ? - Dacă tu îmi pari greoi,
îți poți imagina cum sunt oamenii ceilalți ?
- Trăiesc într-o lume de gogomani. - Da, dar eu am fost plecat doi ani.
- Și ? - Nu știu.
Credeam că ți-ai găsit...
- Un gogoman. - Schimbă subiectul.
Indiferent ce pune la cale această rețea ilegală,
secretul va fi găsit în ceva neimportant sau bizar.
- Că tot vorbeam de asta. - Nu-mi vine să cred !
Stă din nou în scaunul lui.
Nu-i minunat, dle Holmes ?
- De-abia pot să mă abțin. - Rareori poate.
E foarte încântat să te vadă, cu toate că n-o arată.
- Care dintre noi ? - Amândoi.
- Hai să jucăm altceva. - De ce jucăm jocuri ?
Amenințarea de atac terorist a devenit critică.
Îmi petrec timpul. Hai să ne jucăm de-a deducția.
Un client mi-a lăsat asta cât am fost plecat. Ce crezi ?
- Sunt ocupat. - Haide, n-ai făcut-o de mult timp.
- Câștig întotdeauna. - Și de aceea nu poți să reziști.
Nu găsesc nimic irezistibil în căciula unui sclav al obișnuinței,
inadaptat, încordat, sentimental căruia îi pute gura.
- Ce bun sunt ! - Și izolat, nu crezi ?
- De ce ar fi izolat ? - Crezi că e bărbat ? După căciulă ?
Nu fi prostuț. Și unele femei au capul mare. El s-a tuns de curând.
Se văd firele de păr lipite de petele de transpirație din interior.
Și unele femei au păr scurt.
Tu n-ai vorbit vreodată cu o femeie cu păr scurt sau cu orice femeie.
Petele arată că e inadaptat. E sentimental fiindcă și-a reparat căciula de trei...
De cinci ori. Costul reparației depășește costul căciulii. E foarte atașat de ea.
Mai mult. Cinci reparații înseamnă obsesie. E obsesiv-compulsiv.
A lăsat-o aici. Ce persoană obsesiv-compulsivă ar face asta ?
E decolorată de soare, a purtat-o în străinătate, în Peru.
Asta e "chulo". Echipamentul clasic din Anzi, făcut din păr de lamă.
Nu, din lână de oaie islandeză. Asemănătoare, dar deosebită.
Am scris un blog despre rezistența la rupere a diferitelor fibre naturale.
Sunt convinsă că era mare nevoie de asta !
- De ce spuneai că e încordat ? - Partea stângă a fost mestecată.
- Un om cu înclinație spre nervozitate. - Dar și un sclav al obișnuinței.
- N-a mestecat și partea stângă. - Chiar așa.
Adulmecarea părții în cauză ne spune că-i miroase gura.
- Genial ! - Elementar.
- Dar n-ai observat că e izolat. - Nu mi se pare.
- E clar ca lumina zilei. Vede oricine. - Arată-mi.
- E limpede ca apa... - Spune odată !
Cineva care poartă o căciulă ca asta
nu are obiceiul să se întâlnească cu alți oameni.
Ba deloc. Poate că nu-l deranjează că e diferit.
- Nu trebuie neapărat să fie izolat. - Întocmai.
Poftim ?
E diferit, ei și ce ? De ce l-ar deranja ? Ai dreptate.
De ce ar deranja pe cineva ?
Nu sunt izolat, Sherlock.
Cum ai putea să știi ?
Să ne întoarcem la treabă, dacă nu te superi. La revedere.
Să ne întoarcem la treabă.
Domnul Summerson. Unul dintre testicule n-a coborât.
Sherlock ?
Stai de vorbă cu John.
Am încercat. Mi-a arătat clar care e părerea lui.
Relaxați-vă, domnule Summerson.
Ce-a spus ?
- Să... - Tușiți.
Dumnezeule !
- Da ? - Dna Reeves. Infecție vaginală.
Sigur...
Vrei să vorbești cu mine ?
Da ! Molly...
Ai vrea...
- Să luăm cina împreună ? - Să rezolvi cazuri de crimă ?
N-aveți de ce să vă rușinați, dnă Reeves. E ceva obișnuit, dar vă recomand...
Cocteil de gin cu absint. Gata cu profesorul Presbury.
Spuneți-ne mai multe despre caz, dle Harcourt.
- Să iau notițe ? Așa face John. - Dacă te simți mai bine.
- Dacă voi fi în locul lui... - Nu ești el, ci tu însăți.
Doar eu și Helen am fi putut goli depozitul de la bancă.
- De ce nu v-ați gândit la soție ? - Am încredere totală în ea.
Dv l-ați golit. Ați slăbit, v-ați vopsit părul, aveți o aventură.
Luați-vă avocat. Următorul !
Doamna Blake. Are hemoroizi interni.
Bună ziua, doamnă Blake.
Corespondentul tău a încetat brusc să-ți scrie ?
Și ești convinsă că el era alesul. Dragostea vieții tale.
Tatăl ei vitreg s-a dat drept prieten pe internet.
I-a frânt inima când a rupt relația.
Ea jură că nu mai vrea relații și rămâne acasă.
El primește în continuare venitul ei. Dle Windibank, ați fost un mare...
Recipient pentru urină.
E doar o mică infecție, după cum arată.
Medicul dv de familie e doctorul Verner ?
Da, da. Ne-a îngrijit pe mine și pe băiat.
Am un mic magazin pe strada Bisericii.
Reviste și DVD-uri.
Am adus câteva frumuseți care v-ar putea interesa.
"Trei credincioși". Grozavă. E foarte impudică.
- Și "Păsărici englezești". - Nu-i nevoie, mulțumesc.
"Războiul sfânt". Sună plictisitor, știu.
Dar e o călugăriță cu atâtea goluri în comportament...
Dumnezeule ! Sherlock... Ce vrei ?
- Ai venit să mă chinuiești ? - Despre ce vorbești ?
Crezi că mă las prostit de barba asta ?!
- Ești nebun ! - Nu, nu, nu !
Nu-i la fel de bună ca franceza.
Nici măcar nu-i o deghizare bună !
De unde-ai luat-o ? Din magazinul de accesorii ?
Doamne ! Te rog să mă scuzi.
Ce-am făcut ?!
Totul e în ordine.
- Cazul ăsta ne-a dat dureri de cap. - N-aveam nicio îndoială.
PIN ? MOLID ? CEDRU.
NAFTALINĂ PROASPĂTĂ
PARTICULE DE CARBON
URME DE INCENDIU
Ce e ?
Ai descoperit ceva, nu-i așa ?
Poate.
"Lăudărosule !"
- Taci, John ! - Poftim ?
Nimic.
Bună !
- Ești sigur ? - Da.
Bine. Întârzii la întâlnirea cu Cath. Ne vedem mai târziu.
- Pa ! - Pa !
- Asta e noua "formație" ? - Testez apele.
Am înțeles. Și John ?
John a ieșit din ecuație.
Trenuri ?
Da.
Bărbat, cu vârsta între 40 și 50 de ani. Îmi cer scuze, voiai tu să... ?
Nu, te rog.
"Ești invidios ?"
Taci !
- Nu are logică... - Ce anume ?
Scheletul ăsta nu poate avea mai mult de...
șase luni.
"Cum am înfăptuit crimele, autor Jack Spintecătorul"
- E imposibil ! - Bine ai venit în lumea mea !
"Fanfaronule !"
N-o să-ți insult inteligența explicându-ți ce s-a întâmplat aici.
Nu, te rog, insult-o !
"Ai uitat să-ți ridici gulerul !"
Cadavrul are șase luni,
e îmbrăcat în haine victoriene de calitate proastă, de la un muzeu.
Au stat pe un manechin mulți ani,
într-o vitrină cu fața spre sud-est, judecând după decolorarea materialului.
Au fost vândute la târg, în urma unui incendiu, acum o săptămână.
- Deci totul e o făcătură ? - Da.
- Și părea un caz promițător... - Ba facil.
De ce s-ar deranja cineva să facă așa ceva ?
Asta e întrebarea, John.
"Atenție la spațiul gol !"
- Vă mulțumesc că ați păstrat-o ! - Cu plăcere.
În ce problemă ne-ai chemat, domnule Shilcott ?
Iubita mea vă apreciază foarte mult.
Serios, ai o iubită ?
Îmi cer scuze, continuă.
- Îmi plac trenurile. - Se vede.
Lucrez la metrou, pe tronsonul District, și printre îndatoririle mele
e și ștergerea înregistrărilor video, după ce au fost verificate.
Treceam și eu prin ele când am descoperit ceva ciudat.
S-a întâmplat în urmă cu o săptămână.
Era ultimul metrou de vineri seara, în stația Westminster.
Bărbatul acesta se urcă în ultima garnitură.
- Garnitură ? - Da, se numesc garnituri, nu vagoane.
Am moștenit termenul de la americanii implicați în construcția metroului nostru.
Ți-a spus că îi plac trenurile...
Ajunge în următoarea stație, St James' Park.
Și...
M-am gândit eu c-o să vă placă.
Se urcă în ultima garnitură, la Westminster. Era singurul pasager.
Iar garnitura e goală în stația St James' Park.
Explicați dv asta, dle Holmes !
- Nu se poate să fi sărit ? - Sunt mecanisme care nu permit
deschiderea ușilor în mers, dar mai e ceva...
Conductorul trenului nu a mai venit la muncă de atunci.
Colegul lui de apartament spune că a plecat în vacanță. A dat de bani.
- L-a plătit cineva ? - Poftim ?
Dacă a fost implicat și conductorul, înseamnă că pasagerul chiar a coborât.
Nu avea unde să se ducă. E drum drept între cele două stații.
Nu există tuneluri secundare sau de mentenanță.
Nu e nimic pe nicio hartă. Nimic.
Trenul nu se oprește, dar bărbatul dispare.
Am dat de ceva bun, nu ?
Îi recunosc fața.
Pardon !
Drumul între cele două stații durează de obicei cinci minute,
dar atunci a durat zece. Zece minute de la Westminster la St James' Park.
O să am nevoie de hărți, multe. De hărți mai vechi, de toate hărțile.
Bine...
- Vrei pește cu cartofi prăjiți ? - Poftim ?
Știu un local grozav lângă Marylebone,
iar proprietarul îmi dă mereu porții mai mari.
L-ai scăpat de vreo acuzație de crimă ?
Nu, l-am ajutat să monteze niște rafturi.
Sherlock ?
- Ce-a însemnat ziua de azi ? - Un semn de mulțumire.
Pentru ce ?
- Pentru tot ce-ai făcut pentru mine. - Pentru nimic, a fost plăcerea mea.
Nu, vorbesc serios.
N-a fost plăcere neapărat, dar nu m-a deranjat.
- Am vrut să te ajut. - Moriarty a făcut o greșeală.
Persoana despre care a crezut că nu înseamnă nimic pentru mine
însemna cel mai mult.
Datorită ție a fost totul posibil.
Dar nu poți repeta experiența de azi, nu ?
A fost o zi frumoasă azi. Mi-ar plăcea s-o repet, dar...
Apropo, felicitări !
Nu e de la muncă.
Ne-am cunoscut prin prieteni, în modul clasic.
E un tip de treabă, avem un câine și mergem la pub în weekenduri.
I-am cunoscut părinții, prietenii și familia.
Nu știu de ce îți spun toate astea...
Sper să fii foarte fericită, Molly Hooper. O meriți pe deplin.
Sunt sigur că nu te poți îndrăgosti doar de sociopați.
- Nu ? - Nu.
Poate ăsta e genul meu...
SALVAȚI SUFLETE ACUM ! JOHN SAU JAMES WATSON ?
SFÂNT SAU PĂCĂTOS ? JAMES SAU JOHN ? MAI MULT ÎNSEAMNĂ MAI PUȚIN ?
Dnă Hudson, scuze, cred că l-a răpit cineva pe John. John Watson.
- Stai așa ! Cine ești ? - Sunt logodnica lui.
Mary ?
- Ce s-a întâmplat ? - Cineva mi-a trimis mesajele astea.
La început am crezut că sunt citate din Biblie,
spam pe celular, dar nu e așa. E un cod SKIP.
Se ia primul cuvânt, apoi fiecare al treilea cuvânt.
"Salvează-l pe John Watson."
- Să mergem ! - Unde mergem ?
St James the Less e o biserică. Facem 20 de minute cu mașina.
- Ai venit cu mașina ? - Da.
Durează prea mult.
- Fii atent ! Ce așteptăm ? - Asta.
DURATA TRASEULUI: 10 MINUTE
E CĂLDUȚ, DLE HOLMES. MAI AI VREO 10 MINUTE.
Ce înseamnă ? Ce vor să-i facă ?
Nu știu !
MAI SUNT DOAR 8 MINUTE...
La naiba !
DURATA TRASEULUI A: 8 MINUTE DURATA TRASEULUI B: 5 MINUTE
Alo ! Nu aveți voie pe acolo !
AI FACE BINE SĂ TE GRĂBEȘTI. SITUAȚIA SE ÎNFIERBÂNTĂ...
N-o să meargă așa.
Mă duc să aduc ceva care să întărâte focul. Bine ?
Ajutor !
S-A AMÂNAT EXECUȚIA. AI MAI CÂȘTIGAT 2 MINUTE.
DURATA TRASEULUI A: 3 MINUTE DURATA TRASEULUI B: 1 MINUT
Tati, nu-i place ! Lui Guy Fawkes nu-i place !
Dă-te mai în spate, Zoe ! Acum !
CE PĂCAT, DOMNULE HOLMES... JOHN E CA ȘI GUY.
Ce înseamnă asta ?
Dumnezeule !
Ajutor !
Fii atentă !
Mișcați-vă !
La o parte !
John !
Rezistă, John !
- John ? - Ajutor !
John !
John...
"Nu aș fi așezat-o eu așa, femeie !"
Oricum, atunci am remarcat că lipsea.
L-am întrebat dacă a căutat între pernele canapelei.
Mereu pierde chestii pe acolo, nu-i așa, dragul meu ?
Așa e.
Cheile, mărunțiș, dulciuri...
- Dar mai ales ochelarii. - Ochelarii.
Ai naibii ochelari... L-am întrebat de ce nu-și cumpără un lănțișor,
să-i țină la gât.
- Și el răspunde: "Cum, ca Larry Grayson ?" - Larry Grayson.
Ați găsit până la urmă biletul de loterie ?
Da, slavă Domnului !
Am verificat la timp în canapea.
Am reușit să vizităm catedrala St Paul și Turnul,
dar nu permiteau nimănui accesul în Parlament.
Avea loc o dezbatere importantă.
- John ? - Scuze, ești ocupat.
Nu, ei tocmai plecau.
- Plecăm ? - Da !
Dacă ai de rezolvat un caz...
- Nu e niciun caz. Plecați ! - Stăm până sâmbătă, să nu uiți.
Super ! Hai, ieșiți !
- Să ne suni ! - Da, sigur ! Pa !
Nici nu știi cât de încântați suntem, Sherlock.
Lumea te-a crezut rău prea mult timp.
Ne bucurăm mult că s-a terminat totul.
Sună-ne și tu mai des, te rog ! Își face griji pentru tine.
- Promiți ? - Promit.
Pentru numele lui Dumnezeu...
- Îmi cer scuze. - Nu-i nimic.
- Clienți ? - Părinții mei.
- Părinții tăi ? - Sunt în oraș pentru câteva zile.
- Părinții tăi ? - Îi duce Mycroft să vadă Mizerabilii.
A încercat să mă convingă să-i duc eu.
- Erau părinții tăi ? - Da.
Păi...
Nu la asta m-am așteptat.
Poftim ?
Sunt atât de...
...normali.
E blestemul meu.
Și ei au știut ?
Că te-ai jucat timp de doi ani de-a v-ați ascunselea ?
- Poate. - Deci de aia n-au fost la înmormântare.
Îmi cer scuze, iar.
Îmi pare rău.
- Ai ras-o ? - Da. Nu mă avantaja.
- Mă bucur. - Nu-ți plăcea ?
- Prefer ca doctorii mei să fie rași. - Nu auzi des așa ceva.
- Cum te simți ? - În regulă, un pic afumat.
Așa e.
Cine a făcut chestia de aseară ?
Și de ce am fost eu ținta lor ?
Nu știu.
E cineva care încearcă să ajungă la tine prin intermediul meu ?
Are legătură cu atacul terorist despre care vorbeai ?
Nu știu, nu văd niciun tipar. E totul prea confuz.
E ciudat că un agent și-a dat viața ca să aducă o informație neimportantă.
- A murit ? - Așa zice Mycroft.
Există o rețea subterană care plănuiește un atac asupra Londrei. Atât știm.
- Ei sunt șobolanii mei, John. - Șobolani ?
Indicatorii, agenții, oamenii de nimic. Cei care se pot trezi
arestați sau cu imunitatea diplomatică brusc ridicată.
Dacă vreunul se poartă ciudat, știm că se întâmplă ceva.
Cinci dintre ei se poartă normal, dar al șaselea...
Îl cunosc, nu-i așa ?
Lordul Moran, membru al Camerei Lorzilor, ministrul Dezvoltării Externe.
- Un stâlp al societății. - Da.
E spion al Coreei de Nord din 1996.
- Poftim ? - El e șobolanul cel mare.
Și tocmai a făcut ceva extrem de suspicios.
Da, e ciudat.
Nu putea să coboare undeva ?
Conform hărților, nu.
Îmi scapă ceva, ceva ce-mi stă în fața ochilor.
Ai idee cine e de fapt rețeaua asta subterană ?
Cei de la MI5 au sigur o listă cu suspecții de serviciu.
Șobolanul nostru tocmai a ieșit din ascunzătoare.
Al-Qaida ? Și IRA a început să miște iar.
- Poate încearcă să se facă auziți. - Da !
Am fost un idiot orb !
- Ce e ? - Tare ! Ar putea fi chiar uimitor !
- Ce tot spui acolo ? - Informația lui Mycroft nu era confuză,
ci chiar foarte la subiect.
Cum adică ?
Nu e o rețea subterană, ci o rețea din subteran !
Am înțeles...
- Ce-ai spus ? - Unele înșelătorii sunt atât de nerușinate
încât nu le poți vedea nici când sunt în fața ochilor tăi. Uite !
Șapte vagoane au părăsit stația Westminster.
Doar șase au mai ajuns în stația St James' Park.
Dar e imposibil.
Moran nu a dispărut, ci întregul vagon de metrou a dispărut.
Conductorul a deviat trenul și a decuplat ultimul vagon.
Unde să-l decupleze ? Ai zis că nu e nimic între stații.
Nu exista nimic pe hărți, dar odată eliminați ceilalți factori,
ce rămâne e adevărul, și anume că vagonul a dispărut. E sigur undeva.
Totuși, de ce ? De ce l-au decuplat ?
Dispare între St James' Park și Westminster.
Lordul Moran dispare.
Tu ești răpit și aproape ucis la un foc de artificii.
John, în ce dată suntem astăzi ?
Noiembrie... Dumnezeule !
Lordul Moran e membru al Camerei Lorzilor, în mod normal trebuia să fie în Parlament.
Vor sta toată noaptea ca să voteze noua lege contra terorismului.
Dar el nu va fi acolo, nu în noaptea asta.
- Nu pe 5 noiembrie. - "Nu uitați de 5 noiembrie..."
"Praf de pușcă, trădare și complot !"
Nu e nimic acolo, dle Holmes, v-am spus.
Nici tuneluri secundare, nici stații abandonate.
Trebuie să fie ceva, verifică iar.
Toată zona e o aglomerare de chestii vechi și noi.
Stația Charing Cross e făcută din bucăți ale unor stații mai vechi,
cum ar fi Trafalgar Square, Strand...
Nu e niciuna dintre alea, pe alea le-am avut în vedere.
Străzile Sf Margaret, Bridge, Sumatra, Parlamentului...
Stați așa ! Strada Sumatra ?
Ați zis strada Sumatra ? E ceva cu ea...
Știam eu că-mi sună cunoscut ! Da !
- A fost o stație acolo. - De ce nu apare pe hărți ?
- Au închis-o înainte s-o deschidă. - Cum adică ?
Au construit peroanele, chiar și casele scărilor, dar au sistat
totul din cauza disputelor legale, așa că n-au construit nimic la suprafață.
- Este exact sub palatul Westminster. - Ce-au ascuns acolo, o bombă ?
Mulți experți susțin
că votul la legea contra terorismului nu va fi unul decisiv.
Aleșii intră acum în Cameră pentru votul
numit de Guvern "cel mai important al acestui Parlament."
Trecem acum la...
Ce libertăți anume apărăm
dacă începem să ne spionăm proprii cetățeni ?
E o măsură demnă de romanele lui Orwell, ceva fără precedent...
Deci e o bombă ? În vagonul de metrou e o bombă.
- Cred că da. - Super...
- Ce faci ? - Anunț poliția.
Poftim ? Nu !
Sherlock, nu ne jucăm. Trebuie să evacueze Parlamentul.
Ne vor încurca, așa fac mereu. E mai simplu și mai eficient așa.
- Și ilegal ? - Puțin.
- Ce faci ? - Vin imediat.
- Nu înțeleg... - Există un început pentru toate.
N-ar avea unde în altă parte să fie.
Ce e ?
Stai așa, Sherlock ! Nu sunt electrificate ?
Dacă nu atingem șinele, nu pățim nimic.
Sigur că da... Nu atingem șinele. Super !
Pe aici !
- Ești sigur ? - Da.
Ia te uită !
John ?
Dinamită pentru demolări...
E gol, nu-i nimic aici.
Sigur ?
- Asta e bomba. - Poftim ?
Nu au ascuns explozibilii aici, tot vagonul e bomba.
- Trebuie să chemăm geniștii. - S-ar putea să nu mai fie timp.
- Și atunci ce facem ? - Habar n-am.
- Găsește ceva ! - De ce crezi că eu știu ce să fac ?
Pentru că ești Sherlock Holmes, ești extrem de inteligent.
Asta nu înseamnă că știu cum să dezamorsez o bombă uriașă !
- Tu nu știi ? - Nu sunt genist, ci un amărât de doctor !
Și soldat, cum tot amintești tuturor...
Nu putem să smulgem cronometrul ?
- Ar declanșa bomba. - Vezi ? Te pricepi !
Dumnezeule !
De ce n-ai anunțat poliția ?
- Poți să... ? - De ce nu anunți niciodată poliția ?
Acum e prea târziu.
Deci nu poți opri bomba ?
Nu poți opri bomba și nu ai anunțat poliția !
John, pleacă, acum !
N-are niciun rost să plec, nu e destul timp
să scap, iar dacă nu dezamorsăm bomba, vor muri oameni !
Palatul minții ! Folosește-ți palatul minții !
La ce-ar ajuta ?
Ai ascuns acolo toate informațiile de pe lume !
- Crezi că știu cum să dezamorsez o bombă ? - Da !
- Se poate. - Gândește !
Te rog, gândește !
Gândește !
Nu pot !
Dumnezeule !
Până aici ne-a fost.
Dumnezeule...
Să opresc bomba... Dumnezeule !
Îmi pare rău.
Poftim ?
Nu pot s-o opresc, John. Nu știu cum.
- Te rog să mă ierți. - Poftim ?
John, te rog să mă ierți pentru toată durerea pricinuită.
- Nu, mă iei peste picior. - Nu.
Încă o festă nenorocită de-a ta.
- Nu. - Încerci să mă faci să spun ceva frumos.
Nu și de data asta.
Să pari tu cel de treabă, chiar dacă te-ai purtat ca un...
- Mi-am dorit să nu fii mort. - Ai grijă ce-ți dorești...
Dacă nu m-aș fi întors, tu n-ai fi aici și...
...ai avea încă un viitor, alături de Mary.
Da, știu.
Să știi că nu-mi vine ușor să spun chestii de genul ăsta.
Știu.
Ai fost cel mai bun și înțelept om pe care l-am cunoscut.
Și da, sigur că te iert.
Rețeaua criminală a lui Moriarty era vastă.
Avea rădăcini peste tot, ca un cancer, așa că am pus la cale un plan.
Mycroft i-a dat informații despre mine lui Moriarty.
El, la schimb, ne-a oferit indicii,
doar indicii în legătură cu mărimea rețelei lui.
L-am eliberat pentru că era important ca el să creadă
că era în avantaj.
După care am urmărit cum Moriarty
mi-a distrus reputația pas cu pas.
A trebuit să-l fac să creadă că m-a învins,
că m-a pus definitiv la pământ, doar atunci mi-a prezentat atuul lui.
Au existat 13 scenarii pentru întâlnirea de pe acoperiș.
Toate au fost extrem de bine gândite și li s-a dat câte un nume de cod.
Moriarty trebuia să îngroape mai mult decât doar reputația mea.
Trebuia ca eu să mor.
Sherlock !
Poți pune să fiu arestat, mă poți tortura,
poți face ce vrei tu cu mine,
dar nimic nu-i va împiedica să apese pe trăgaci.
Unicii tăi trei prieteni vor muri dacă nu...
Dacă nu mă sinucid, ca să-ți duc povestea la capăt.
Trebuie să recunoști că e mai sexy așa.
Nu am anticipat însă cât de departe
era dispus Moriarty să meargă. Probabil că era prea evident,
având în vedere prima noastră întâlnire, cea de la piscină.
Vâna moartea.
Știam că nu am mult timp la dispoziție.
Mi-am contactat fratele și am pus în aplicare planul.
Apoi toată lumea a trecut la treabă.
E doar un truc.
E un truc magic.
Încetează !
Rămâi exact unde ești !
Nu te mișca !
Bine.
Uită-te doar la mine !
Te rog, poți face asta pentru mine ?
Era vital ca John să rămână exact unde îi spusesem eu să stea.
Stația de ambulanțe i-ar fi blocat vederea.
Sherlock !
Trebuia să cad direct pe perna de aer și am reușit.
Viteza era primordială.
Perna de aer trebuia să dispară din peisaj
înainte ca John să treacă de stație.
Dar trebuia să vadă un cadavru.
Aici a intervenit Molly.
Ca figurinele unui barometru, noi am mers într-o direcție, iar John, în cealaltă.
Apoi, biciclistul nostru a apărut la momentul oportun,
cât să-l scoată din joc pe John pentru câteva momente.
Mi-a dat mie timp să schimb locul cu cadavrul de pe trotuar.
Restul a fost decor.
Ultimul amănunt a fost mingea de squash băgată la subțioară.
Dacă apeși destul de tare pe ea, întrerupe pulsul pentru câteva momente.
Dați-mi voie să trec, vă rog !
- E în regulă... - Nu, e prietenul meu !
- Gata... - E prietenul meu, vă rog !
Am anticipat totul și am luat totul în calcul.
S-a desfășurat perfect.
Molly Hooper a fost implicată ?
Da. Ți-o amintești pe fetița care a fost răpită de Moriarty ?
Ieși !
Ai presupus că a reacționat așa pentru că eu o răpisem.
Dar am dedus că Moriarty găsise pe cineva care arăta
aproape ca mine, ca să existe suspiciunea, și că oricine ar fi fost el,
a scăpat de el imediat ce nu i-a mai fost de folos.
Asta însemna că la morgă exista un cadavru
care arăta exact ca mine.
Inteligentă mișcare...
Molly a găsit cadavrul, a falsificat documentele,
iar eu i-am dat celălalt palton. Am multe paltoane.
Și lunetistul care-l țintea pe John ?
Oamenii lui Mycroft au intervenit înainte să apuce să tragă.
A fost invitat să se mai gândească.
S-a terminat ?
Perfect.
Și rețeaua ta de oameni fără domiciliu ?
Ți-am explicat, am blocat accesul pe stradă.
A fost ca o scenă dintr-o piesă.
Ingenios, nu crezi ?
Ce e ?
- Eu nu aș fi procedat așa. - Serios ?
- Nu spun că nu a fost inteligent planul. - Dar ?
Sunt un pic dezamăgit...
Toți vă pricepeți la critică. Oricum, nu pentru asta am venit.
- Nu ? - Nu. Știi de ce sunt aici.
"Cum am înfăptuit crimele, autor Jack Spintecătorul" ?
Nu te-a intrigat cazul ?
Țipător... Un caz atât de senzațional, încât ai crezut că voi fi interesat.
Dar ai exagerat, Phillip. Tu și fan clubul tău.
Nu puteam suporta ideea că te-am determinat să...
Dar nu m-ai determinat. Aveai dreptate: nu eram mort.
Nu. Și totul e în regulă acum, nu ?
- Da. - Da...
Deși ai irosit timpul polițiștilor.
Ai pus justiția pe căi greșite.
Ai riscat să mă distragi de la un atac terorist uriaș,
care ar fi putut distruge Parlamentul și ar fi putut ucide sute de oameni.
Dumnezeule ! Îmi pare rău, Sherlock !
Îmi pare foarte rău !
Stai așa...
Nu are logică.
Cum puteai să fii sigur că John va rămâne exact în acel loc ?
Dacă s-ar fi mișcat ? Și cum ai făcut totul atât de repede ?
Dacă biciclistul nu l-ar fi lovit ?
Și oricum, de ce mi-ai spus mie toate astea ?
Dacă ți-ar fi reușit așa ceva, nu mi-ai fi spus mie în veci !
Sherlock Holmes !
- Ești un... - Ce față făcuseși !
- Nu pot să cred ! - Ce față !
Tu...
- Te-am făcut. - Ești un nenorocit !
- Știam eu ! - Ai spus lucruri așa frumoase...
- Nu știam că ții la mine. - Te omor dacă spui cuiva vreodată.
- Jur pe roșu. - Nimănui ! Știai !
- Știai cum să o oprești ! - E un buton de unde se oprește.
Întotdeauna există un astfel de buton.
Teroriștii pot avea probleme mari dacă nu există un asemenea buton.
- De ce m-ai lăsat să trec prin așa ceva ? - Nu am mințit chiar de tot.
Habar n-am cum să opresc o prostie de genul ăsta.
- Și ai anunțat și poliția ! - Evident.
Cu siguranță te omor.
Lasă-mă... Asta cu omorâtul e chestie de acum doi ani.
Sherlock, te implor !
Preia-i tu la pauză.
Îmi pare rău, fratele meu, dar le-ai făcut o promisiune.
Nu te pot ajuta cu nimic.
Dar nu înțelegi cât de oribil e și ce durere îmi produce !
Haide, trebuie să cobori, vor să audă povestea.
Imediat.
Sunt foarte fericită pentru voi. Ați stabilit data ?
- Ne gândeam să fie cândva în mai. - O nuntă de primăvară !
- Dacă apucăm să ne logodim... - Da, sigur.
- Data trecută am fost întrerupți. - De-abia aștept !
- Vii și tu, Sherlock, da ? - Nu mă omor după nunți.
- Bună ziua ! - Bună, Molly !
- El e Tom ! Tom, ei sunt prietenii mei. - Bună !
- Salut ! - Mă bucur să vă cunosc.
Eu sunt John. Încântat de cunoștință !
- Ești gata ? - Da.
Beți șampanie ?
Da.
Mersi.
Mulțumesc.
- Ia loc, dragule ! - Mulțumesc !
Deci...
E serioasă treaba între voi ?
Da. Îmi văd de viață.
Ai observat ?
- Nu spun nimic. - E cel mai bine așa.
Dar să știi că aștept încă.
De ce au încercat să mă omoare ?
Dacă știau că ești tu pe urmele lor, ce-au avut cu mine ?
De ce au vrut să-mi dea foc ?
Nu știu și nu-mi place să nu știu.
Spre deosebire de poveștile frumoase de pe blogul tău,
în viața reală nu e atât de ușor.
Nu știu cine a plănuit toate astea, dar voi afla, îți promit.
Nu te preface că nu-ți face plăcere.
Că ai revenit și că ești din nou un erou.
- Nu mai vorbi prostii. - Doar un prost nu și-ar da seama.
- Îți place la nebunie. - Ce anume ?
Să fii Sherlock Holmes.
Nici măcar nu știu ce înseamnă asta.
Ai de gând să-mi spui cum ai reușit ?
Cum ai sărit de pe clădire și ai supraviețuit ?
Îmi cunoști metodele, John. Se știe că sunt indestructibil.
Nu, eu vorbesc serios.
Cât ai fost mort, ți-am vizitat mormântul.
- Așa ar fi fost frumos. - Am ținut și un discurs.
- Ți-am vorbit. - Știu, eram acolo.
Te-am rugat să mai faci o ultimă minune.
Te-am rugat să nu mai fii mort.
Te-am auzit.
Bun, e momentul să fiu Sherlock Holmes !
John !
Traducerea: BlackAmber & zanduka Comentarii pe www.tvblog.ro
Sincronizarea: Distel @subs.ro